Kniha se věnuje exilu po roce 1948. Svět nebyl připraven na emigranty z Československa, a tak museli uprchlíci trávit určitý čas v táborech. Tam si vydávali vlastní časopisy, organizovali divadlo, školní výuku. Provizorní podmínky je dohnaly ke specifickému způsobu života. Autor se osobně sešel s pamětníky či jejich potomky a nasbíral cenné reálie: dopisy, letáky, osobní doklady atd.